PO JIŽNÍ AFRICE ZAKAZUJE použití názvů masa a masných výrobků pro jejich rostlinné imitace I FRANCIE.
![](https://faktaomase.cz/wp-content/uploads/2022/07/meat-ELV-1-1024x595.jpg)
Minulý týden Francie zveřejnila vyhlášku o používání názvů tradičních pro maso a masné výrobky a jejich zneužívání i pro propagaci rostlinných imitací a jejich uvádění na trh v zemi. Cílem bylo vnést pro spotřebitele jasno do stále nepřehlednějšího trhu a ochránit více než 300 tradičních názvů, které patří k největším standardům francouzské gastronomie. Po dlouhé diskusi, v níž se mezi odpůrce počítala i Evropská komise, Paříž zakazuje používat označení masa, jako jsou „Jambon“, „Pâté“ a „Saucisson“, pro označení potravin na rostlinné/laboratorní bázi. Francie je první zemí v Evropské unii, která chrání svá tradiční označení. Toto rozhodnutí má význam, protože by mohlo stanovit judikaturu, kterou budou následovat další členské státy toužící chránit své kulinářské dědictví a zaručit transparentní informace pro spotřebitele. Toto rozhodnutí je také součástí globálnějšího hnutí: několik dní před Francií provedla stejnou regulační úpravu Jihoafrická republika.
V poslední době se rozšířil marketing napodobenin výrobků, které jsou nabízeny jako „náhražky“ nebo „alternativy“ masných výrobků, což přilákalo značné investice ze strany světových zemědělsko-potravinářských skupin. Tuto novou vlnu provázejí také nové marketingové kampaně založené na opozici nebo srovnávání. Některé z těchto kampaní vedou spotřebitele k přesvědčení, že tyto „náhražkové“ výrobky jsou zdravější a šetrnější k životnímu prostředí. Jedná se o tvrzení, která jsou ale na akademické půdě zpochybňována a diskutována.
Rostlinné bílkoviny mohou mít v lidském jídelníčku jistě důležité místo a přispívat k jeho rozmanitosti a vyváženosti. Jak však EFSA uvedl v nedávném stanovisku k nutričnímu značení na přední straně obalu a k výživovým profilům, rostlinné bílkoviny nemohou z výživového hlediska nahradit maso. Některé rostlinné imitace jsou ultra zpracované produkty, které procházejí hlubokými průmyslovými procesy, aby se podobaly masu, což činí jejich konzumaci spornou, protože mohou mít nepříznivé zdravotní účinky. Zdravotní dopady jsou zpochybňovány také v případě laboratorně pěstovaných tkání imitujících maso.
Debaty o denominacích nejsou nic nového, navzdory tomu, co si někteří myslí. V odvětví mléka a mléčných výrobků je v EU již několik let zakázáno používat výrazy jako „mléko“, „máslo“ a „sýr“ pro výrobky, které nejsou živočišného původu. Pokud jde o maso, tato otázka byla nastolena v roce 2020 v souvislosti s reformou SZP. Evropští poslanci se rozhodli na tuto otázku neodpovídat a ponechali na členských státech, aby tuto otázku řešily případ od případu. Právě v této souvislosti bylo přijato francouzské rozhodnutí.
Tato evropská nejednotnost se nyní částečně odráží v textu přijatém ve Francii. Vyhláška se totiž vztahuje pouze na výrobky „Made in France“. Pro přední francouzskou organizaci zemědělců FNSEA proto není toto nařízení dostatečně účinné, protože by mohlo otevřít dveře dovozu imitací. Francouzské sdružení masného průmyslu Interbev uvítalo zavedení zákona.
„Toto ustanovení je prvním krokem na území Francie, která je průkopníkem v ochraně svých označování, a mělo by být rozšířeno na evropskou úroveň,“ uvedla v prohlášení. Slovo „burger“, které používá řada značek, například známé americké společnosti Beyond Meat, Impossible Foods a Burger King, k přilákání spotřebitelů, by však bylo i nadále povoleno, protože výslovně neodkazuje na maso,“ uvedl mluvčí společnosti Interbev.
Podle informací, které získala mediální organizace Context, Evropská komise místo toho, aby usilovala o harmonizaci předpisů v této oblasti mezi členskými státy, kritizovala francouzskou vyhlášku. Hlavní argumenty, které mobilizovalo GŘ GROW, se domnívaly, že „…oznámený projekt by neměl ztěžovat uvádění potravin na bázi rostlinných bílkovin na trh (…) s ohledem na strategii „Farm to Fork“ a otázky (…) hodnocení a shromažďování důkazů o klamavých praktikách„.
Nehledě na diskuse o výživových nebo ekologických přínosech je zajímavé si povšimnout finančních prostředků mobilizovaných na propagaci těchto imitací. Tato složitá problematika tu skutečně zůstává a bude ještě dlouho na evropské agendě.