PRODUKCE MASA NENÍ HLAVNÍ PŘÍČINOU EMISÍ SKLENÍKOVÝCH PLYNŮ
![](/wp-content/uploads/2023/12/citizens-know-meat-production-is-not-the-main-cause-of-GHG-emissions.jpg)
Studie zveřejněná na začátku tohoto roku přináší dobré zprávy pro masný průmysl. Občané Brazílie, Francie, Německa, Velké Británie a USA nepovažují průmyslově produkované maso za klíčový faktor přispívající ke změně klimatu. Podle celosvětového průzkumu společnosti Northstar Research, který si nechala zpracovat nevládní organizace Madre Brava zabývající se udržitelnými potravinami, občané oproti očekávání neidentifikují mylně hospodářských zvířat a produkci masa jako hlavní příčinu emisí skleníkových plynů.
Navzdory tomu, že aktivisté v médiích vytrvale deklasují chov hospodářských zvířat jako nepřítele klimatu číslo jedna, obyvatelé v dotazovaných zemích nepodléhají názoru, že chov hospodářských zvířat je hlavním faktorem, který přispívá ke změně klimatu. Naopak, z údajů vyplývá, že chov hospodářských zvířat se na celosvětových emisích skleníkových plynů podílí pouze 14,5 %, zatímco průmysl, doprava a energetika se na nich podílejí více než 80 %, tedy drtivou většinou.
Údaje však ukazují, že občané vnímají realitu správně, protože průmyslová výroba masa má menší ekologickou stopu než automobily a letadla. To je nečekaný výsledek vzhledem k silně prosazovanému „zelenému“ a na právech zvířat založenému pohledu, že zemědělství je největším znečišťovatelem životního prostředí. Když se však rozhlédnete kolem sebe a vidíte rozsah emisí z dopravy a energetiky, je vám jasné, že jejich narativy nesedí. Ve skutečnosti mohou chovy hospodářských zvířat ve správných situacích emise snižovat.
Podle výsledků výzkumu, kterého se zúčastnilo více než 7 000 dospělých v pěti hlavních regionech produkce masa, ke globálnímu oteplování nejvíce přispívá odlesňování, fosilní paliva, jako je ropa, plyn a uhlí, nadměrné používání plastů, automobilový průmysl, výroba chemikálií, přelidnění, letadla a letecká doprava; a také nadměrná spotřeba zboží, elektronický odpad a energeticky neefektivní budovy. Průmyslově vyráběné maso je až na 11. místě, což značí přesné povědomí o tom, jak se věci mají.
Průzkum také ukázal, že spotřeba masa je na všech trzích vysoká; tři ze čtyř lidí jedí maso, přičemž největší spotřeba na osobu je v USA a Brazílii. Celkem 34 % lidí nechce maso omezit, protože je díky svým nezbytným živinám nezbytné pro zdraví, zatímco 32 % si myslí, že je příjemnou součástí jejich jídelníčku. Dalších 17 % lidí se zdráhá snížit spotřebu masa kvůli jeho široké dostupnosti a pohodlnosti, zatímco 16 % si myslí, že je přirozené, protože ho lidé jedí odjakživa.
Výzkum také ukázal, jak nízká je pravidelná spotřeba alternativních bílkovin. Někdo již definoval špatné prodejní výsledky rostlinné stravy jako „největší selhání v historii potravinářského průmyslu„. Jako hlavní překážky se uvádělo, že alternativní produkty nechutnají tak dobře jako maso, dále pak to, že jsou vysoce průmyslově zpracované a nejsou považovány za „přírodní“. Za třetí jsou tyto „alternativy“ příliš drahé a nemají stejnou výživovou hodnotu jako maso.
Stručně řečeno, spotřebitelé na vybraných trzích se nejvíce zajímají o životní náklady a zachování přístupu k levným a kvalitním bílkovinám živočišného původu. Z údajů vyplynulo, že občané se při zvažování svého stravování zajímají především o finanční zabezpečení a osobní zdraví, a to více než o ochranu životního prostředí nebo dobré životní podmínky zvířat.
Výsledky tohoto průzkumu by nám měly pomoci zamyslet se nad tím, jakým způsobem řídit budoucí politiky, a zároveň nám pomohou pochopit, že je důležité pokračovat v informování o vědeckých poznatcích, aby si spotřebitelé lépe uvědomili, že chov hospodářských zvířat může být díky svým agroekologickým a regeneračním postupům součástí řešení a poskytovat potraviny s vysokým obsahem živin ze živočišných zdrojů dostupné pro každého.